Hva er denne krigen i sitt hjertes natur?
Hvorfor kappes naturen med seg selv?
Landet kjemper mot sjøen?
Er det en hevnende kraft i naturen?
Ikke en kraft, men to?
Jeg husker moren min da hun var døende.
Så innskrumpet og grå ut.
Jeg spurte henne om hun var redd.
Hun bare ristet på hodet.
Jeg var redd for å komme i kontakt med døden jeg hadde sett i henne.
Jeg kunne ikke finne noe vakkert eller oppbyggelig ved at hun dro tilbake til Gud.
Jeg hørte mennesker snakke om udødelighet, men jeg har ikke sett det.
Jeg lurte på hvordan det ville bli når jeg døde.
Hvordan det ville føles å vite at man trakk sitt siste åndedrett.
Jeg håper bare at jeg kan gå det i møte slik som henne.
Med den samme... roen.
For det er der den er gjemt - den udødeligheten jeg ikke hadde sett.
Unger her omkring slåss aldri.
Noen ganger.
Noen ganger når du ser dem leke,
så slåss de alltid!
- Er hun redd for meg? - Litt.
- Er du redd for meg? - Ja.
- Hvorfor? - Fordi du ser...
Du ser ut som militær!
- Jeg ser militær ut? - Ja.
Vel, det spiller ingen rolle.
Det spiller ingen rolle.
- Babyen er trett. - Ja.
Hvis hun svømmer, så vil hun sovne.
Greit, kom igjen. Snu deg rundt.
Gå, gå, gå, gå!
Kom igjen, gå.
Gå, gå, gå, gå!
Witt, patruljeringsbåt!
Den er amerikansk.
Hva gjør den her ute helt alene?
Du har ikke forandret deg i det hele tatt, har du vel, Witt?
Du har ikke lært noen ting.
En mann kan bare la deg ta deg av det. Du stikker hodet i løkka for ham.
Hvor mange ganger har du vært på tjuvperm?
Vært i militæret hvor lenge? Seks år nå?
Er det ikke på tide du skjerper deg og sluttet å være en slik dum rekrutt.
Hvis du noensinne har tenkt å gjøre det.
Vi kan ikke være smarte alle sammen.
Nei, det kan vi ikke, og det er trist.
Se på deg.
Sannheten er at du ikke kan gjennomføre vanlig tjeneste i mitt kompani.
Du kommer aldri til å bli en ekte soldat, aldri i verden.
Dette er Kompani C, og jeg er førstesersjant. Jeg leder denne avdelingen.
Kaptein Staros er kommanderende offiser, men jeg leder. Ingen skal kødde med det.
Du er bare en munn til å mette for meg.
Normalt ville du blitt stilt for krigsrett.
Men jeg har skaffet deg en avtale.
Du må anse deg selv som heldig.
Jeg sender deg til disiplinæravdelingen.
Du blir bårebærer. Du skal ta deg av de sårede.
Jeg kan ta alt du slenger til meg.
Jeg er dobbelt så mye mann som deg.
I denne verdenen...
er en mann i seg selv ingenting.
Og det finnes ingen annen verden enn denne.
Der tar du feil, Top.
Jeg har sett en annen verden.
Noen ganger tror jeg det bare var... i min innbilning.
Vel,
da har du sett ting jeg aldri vil se.
Vi lever i en verden som bomber seg selv til helvete så raskt det kan arrangeres!
I en slik situasjon kan en mann bare lukke øynene og ikke la noe ta seg.
Passe på seg selv.
Jeg er kanskje den beste vennen du har hatt noen gang.
Og du vet det ikke engang.
Han hater deg som pesten.
Jeg har aldri følt at han hatet meg, for jeg hater ikke ham.
Jeg elsker Charlie-kompaniet.
De er mine folk.
De kaller det "Klippen".
Ingen vil ha denne øya. Japsene bare plasserte en flyplass der.
Kampene er begrenset til dette området.
Dette er deres vei til Australia, og dette er deres måte å kontrollere sjøårene til Amerika.
Hvis vi skal stoppe japsenes fremstøt i Stillehavet, så må vi gjøre det der.
Marinen har gjort sin jobb. Nå er det vår tur.
Jobbet ræva av meg.
Smisket med generalene.
Nedverdiget meg
for dem og familien min.
For mitt hjem.
- Jeg beundrer deg, oberst. Det gjør jeg. - Takk for det, sir.
De fleste menn på din alder har pensjonert seg.
Det er ok.
Vi trenger offiserer av rang med modenhet og karakter, som deg.
Vi har gode sersjanter og gode løytnantoberster.
Men når en mann får de ørnene, så kan han ikke vente med å få den stjernen.
Han blir en politiker, ikke sant?
Ser oppover for å komme oppover.
Det er jævla vanskelig å gjøre det rette.
- Der sa du noe, sir. - Mens admiralen ser på, som han vil gjøre.
- Det er alltid noen som ser. - Ja.
Som en hauk.
Alltid noen som er klare til å ta kontroll, hvis du ikke er det selv.
- Har du en sønn, oberst? - Ja, sir.
Vi vil vel ikke at våre sønner og sønnesønner skal kjempe denne krigen om 30 år?
- Nei, sir, det skal være sikkert. - Da knuser du dem uten nåde.
Du får dem ut av de åsene og beskytter den flyplassen.
Ja, sir.
Man undres hvorfor... Hvorfor plasserte japsene en flyplass der, av alle steder?
Vi kjenner ikke det fulle bildet, hvis det finnes en slik ting.
- Hva synes du? - Vel, jeg stiller aldri meg selv det spørsmålet.
Du er en ydmyk mann.
Ingen vil ha denne øya... unntatt deg.
Hvor mye vil du ha den?
Så mye som nødvendig, sir.
Alt de ofretfor meg
fordampet som dugg for solen.
Alt jeg kunne ha gitt for kjærlighetens skyld.
For sent.
Døende...
sakte som et tre.
Merker du det?
Ja, sir.
Takk skal du ha, sir.
Ta oversiden mot signalbroen.
Jo nærmere du er Cæsar, jo større er frykten.
Jeg kan ikke hjelpe for at jeg er så jævla redd, ok?
Jeg kan ikke hjelpe for det. Jeg må...
Stefaren min slo meg da jeg var liten,
og jeg var redd, og jeg pleide å løpe, og å gjemme meg.
Jeg sov i hønsehuset mang en natt.
Og jeg trodde aldri det ville bli verre enn det.
Men jeg lever... hvert minutt her. Jeg teller sekundene.
Vi ankommer snart, for helvete, og det blir luftangrep.
Vi dør sannsynligvis før vi kommer oss av stranden.
Dette stedet er... Det er som en stor, flytende kirkegård.
- Hva heter du, gutt? - Jeg vil eie en bil når jeg kommer meg ut.
- Hva heter du? - Edward, Edward B. Train.
Train?
De eneste sikre ting er Herren og døden. Det er alt.
Det er alt du trenger å bekymre deg for. Denne krigen blir ikke... slutten på oss.
- Tror du vi blir utsatt for et luftangrep? - Hvordan i helvete skulle jeg vite det?
Alt jeg vet er at besetningen sa de ikke ble utsatt for luftangrep forrige gang.
På den annen side, gangen før der ble de nesten skutt i filler.
Hva vil du at jeg skal si?
Du er til stor hjelp, Tills. Ikke noe. Fortell meg ikke noe.
Skal fortelle deg noe.
Vi sitter her ute på denne sjøen ekstremt laglig til for hugg.
Det vet jeg allerede.
Vel, tenk på det, Tills.
Tenk på det.
- Ser du ikke på moroa? - Jeg er ikke interessert.
- Ja, jeg antar det er ganske folksomt. - Ville ikke vært interessert uansett.
Vel, jeg er på vei til å skaffe meg den pistolen.
Ja? Vel, ha det gøy.
Ja, ha det gøy.
Du vil ønske du hadde en når vi kommer til land og råker inn i de samuraisablene.
Åpne døra! Åpne den jævla døra!
Åpne døra!
Alle vil lære å dele ut disse kortene...
Greit. Her sover jeg.
Greit, damer. Er dette en syklubb eller en runde med kort?
Greit, knekten er høyest. Robert har to knekter.
Jeg ba aldri om noe som dette da jeg vervet meg for denne mannens hær før krigen.
Hvordan skulle jeg vite at det kom til å bli en jævla krig, he? Svar meg på det.
Alt jeg vet er at Charlie-kompaniet alltid blir dårlig behandlet.
Og jeg vet hvem sin feil det er også.
Det er den kapteinen vår.
Først får han oss plassert på denne jævla båten, hvor vi ikke kjenner en jævla sjel.
Så setter han oss på fjerdeplass på lista for å komme av igjen.
Hallo, kaptein.
Jeg leser i din 201-fil at du var offiser før krigen.
Hvordan endte du opp som menig?
På grunn av kona mi.
Jeg var i korpset for ingeniører.
Vi hadde aldri vært fra hverandre før.
Ikke for en natt engang.
Jeg tok det for fire måneder, og så sluttet jeg.
Bare sa opp.
De sendte meg tilbake til Statene.
De sa at jeg aldri ville få et nytt oppdrag.
De sa de skulle se til at jeg ble innkalt, og at det garantert skulle bli i infanteriet.
Drittsekkene.
Nei, jeg klandrer dem ikke.
Vel, hvor er hun nå?
Hun er hjemme.
Hvorfor skulle jeg være redd for å dø?
Jeg tilhører deg.
Gå! Gå! Gå!
Gå! Gå!
Kom igjen!
Hvis jeg går først, så venterjeg på deg der.
På den andre siden av hinsidigheten.
Ta på deg hjelmen.
Vær med meg nå.
- Kjenner du presset, kaptein? - Ja, sir.
Jeg liker deg, kaptein.
Og jeg vil at du skal vite at vi står sammen om dette. Ok?
Press innover i landet helt til dere når linjen. Jeg møter dere der.
- Ja, sir. - Gå for det, kaptein.
Av veien! Av veien!
Kommer gjennom!
Skvadronledere! Begge lag!
Denne vei, sønn. Denne veien, her.
Klare til å gå over siden!
Fader vår, du som er i himmelen...
Og forlat oss vår skyld, som vi og forlater våre skyldnere.
For riket er ditt, og makten og æren...
Avdelingen din er heldig.
Transporten må ha blitt sett.
Dere rekker akkurat å komme dere bort herfra.
Trekk pusten. Dere må puste!
- Er dere i Charlie-kompaniet? - Ja.
Ikke noe der. Vi var 1 1/2 km innover.
Noen oljetønner. Det har ikke vært noe der på...
- En uke. - En uke, sir.
Ingen sårede. Japsene må ha stukket av.
To kanonskudd traff stranden, men de fleste kom inn.
Utroligste jeg har sett noen gang.
De har fisker som lever i trærne.
Hvis de ikke visste at denne stranden var forlatt, hva annet er det de ikke vet?
Hvem er du til å leve i alle disse formene?
Din død som fanger alt.
Du også er kilden til alt som skal fødes.
Din ære.
Nåde.
Fred.
Sannhet.
Du gir roen en ånd,
forståelse,
mot.
Det fornøyde hjertet.
Hent en lege hit!
Kanskje alle menn har en stor sjel, som alle er en del av.
Alle ansikter av den samme mannen.
Et stort selv.
Alle ser etter frelse for seg selv.
Alle, som kullbiter
tatt bort fra ildstedet.
Vi skal rett opp den åsen der borte.
- Vi kan ikke gjøre det, oberst. - Vel, det er ikke noen måte å unngå dem på.
Til venstre er det en klippe som går ned i havet.
Japsene har kontroll over jungelen. Den må taes frontalt.
Hva med vann, sir? Det kommer ikke opp der.
Mine menn... besvimer, sir.
De eneste gangene du bekymrer deg om en soldat, er når han slutter å klage.
Vi skal angripe side om side. Tredje tropp i reserve.
Vi må komme over de tre stigningene. Skjønner dere?
Når vi kommer bak dem, så må vi angripe den åsen.
Obersten sier at vi ikke kan omgå det, så vi må gå direkte på med frontalangrep.
- Whyte? - Ja?
- Ser du kammene ved foten av den åsen? - Ja.
Når du kommer dit bort, eliminer alle befestede stillinger på de åskammene.
Jeg er sikker på at japsene har noen der for å beskytte fremstøtene.
Er du her?
Ikke la meg forråde dere.
Ikke la meg forråde mine menn.
Til deg gir jeg min tillit.
Rosenfingrede skumring.
Du er gresk, er du ikke, kaptein?
Har du lest noe Homer?
Vi leste Homer på akademiet.
På gresk.
Hva slags artilleristøtte har vi, sir? Over.
- To batterier med 105mm. - De lager ikke en bulk engang. Over.
Nei, men det oppmuntrer mennene. Det vil se ut som japsene blir angrepet fra helvete.
Ok, karer.
Nå gjelder det.
Vi går ned i grupper på ti.
Det er ikke noe poeng å gjøre det i rykk. Blir bare et bedre mål hvis man står stille, så...
Iøp hele veien.
Vi har ikke noe valg. Vi er plukket ut, så vi må gå.
Jeg tar den første gruppen ut selv.
Jeg vil ha Charlie Dale med meg. Dale?
Kan du organisere de fyrene som er der oppe?
Beveger oss om fem minutter.
Kom igjen.
Sico?
- Hva er i veien med deg? - Jeg er syk i magen.
Sico, kom deg opp nå, ellers sparker jeg deg så hardt at du blir syk.
Jeg kan ikke. Jeg ville hvis jeg kunne.
Jeg er syk.
Du er ikke syk. Kom deg opp!
- Hva er i veien, Sico? - Jeg vet ikke, sersjant.
Det er magen min. Jeg har det vondt. Jeg har kramper.
Jeg kan ikke sitte oppreist engang. Jeg er syk.
- Kom igjen, kom deg opp! - Etterlat ham.
Jeg trenger en frivillig til å bære rifla! Kast fra deg sakene dine. Jeg tar deg til legen.
Takk skal du ha, sersjant.
Ikke diskuter med meg.
Lykke til, Keck.
Fyll det hullet til høyre!
Beveg dere!
Kanskje de har trukket seg tilbake?
På bakken!
Ro ned, ro ned, ro ned, ro ned.
Bårebærere!
Kom igjen!
Bårebærere, denne vei!
- Gå og ta den mannen. - Vi har allerede åtte eller ni der nede...
- lkke diskuter med meg! Hent den mannen! - Det er ikke ham vi burde tenke på...
Faen ta, alle sammen! Har jeg kommandoen her eller ikke?
- Er jeg kaptein eller en jævla menig? - Andre er alvorlig såret. Det var bare det.
- Jeg ga deg en ordre, menig! - Ja, sir!
Hallo, førstesersjant.
Hvem er det vi skal etter?
Vi tror det er Jacques.
Gamle Jockey.
Vel, faen. Det er dumt.
Sir?
Sir, kan jeg komme tilbake til kompaniet etter at Jockey er tilbake i bataljonen?
- Ok, men du må få tillatelse. - Selvsagt. Og rifla mi.
Nicky! Du er i live!
Fortsett! Fortsett!
Utmerket, Staros, utmerket. Det beste disse øynene har sett på lang tid!
Bra planlagt og gjennomført. Du vil bli nevnt i bataljonsrapportene.
Unge Whyte ledet perfekt.
Ja, sir. Over.
Men å sende inn den andre troppen var briljant også.
De tok nesten åsryggen. Jeg tror ikke de ble så ille såret. Blane ledet bra også.
Nå, hvor mange skytestasjoner lokaliserte de?
Satte de noen ut av spill?
Vi må renske de åsryggene før 12.00! Over.
Hallo! Hallo! Staros, er du der?
Her, sir. Over.
Jeg spurte hvor mange skytestasjoner de lokaliserte? Satte de noen ut? Over.
Barn...
Jeg vet ikke, sir.
Hva i helvete mener du med at du ikke vet? Hvordan kan du ikke vite? Over.
Jeg er rett her bak den første høyden, sir. Jeg er rett her bak den første høyden.
Vil du at jeg skal reise meg opp og vinke? Over.
Nei, jeg kan se hvor du er. Jeg vil at du skal gjøre noe.
Jeg vil at du skal komme deg opp der og se hva situasjonen er.
Jeg vil ha Ås 210 i mine hender i natt.
Nå, for faen, admiralen sto opp ved daggry for dette!
Våkne til liv der oppe, Staros. Ut!
Beveg dere opp!
Hei, Keck!
Ja!
- Vi må komme oss ut herfra. - Jeg vet det.
Blane er død.
Du er i ledelsen.
Vi vet dere er der, amerikanere!
Tojo er en dritt!
Nei! Roosevelt er en dritt!
Jeg tok ham! Jeg tok ham!
Jeg drepte en mann.
Hei, Queen!
Queen, er du der?
Verste du kan gjøre. Verre enn voldtekt.
Queen! Ser du de japsene som drar fra den venstre åskammen?
- Jeg drepte en mann, og ingen kan ta meg. - Jeg har ikke sett noe.
Vel, løft hodet ditt og se deg rundt!
Jeg mener det!
Jeg telte syv japser som forlot den åsryggen til venstre!
Jeg tok en av dem.
Så?
Jeg tror de kanskje trekker seg tilbake.
Kanskje noen burde fortelle det til kapteinen.
Vil du gjøre det?
Bare bli der du! Jeg gir deg ordrene!
Ned!
Ligg lavt.
Gå! Gå!
Hva gjør vi nå?
Vi venter her. Kanskje de sender oss forsterkninger.
For å gjøre hva?
For å innta noen av de jævla posisjonene rundt her!
- Du mener at du vil fortsette med dette? - Nei, ikke hvis vi må angripe oppover åsen!
Hvis de sender oss forsterkninger, så kan vi kanskje speide litt
og lokalisere disse maskingeværene.
- Det er bedre enn å gå tilbake ned. - Noen kommer!
De kommer!
Hva er det de gjør?
Hvis de vil kaste oss ut, hvorfor kommer det ikke en styrke?
Kanskje de handlet på egenhånd.
Kanskje de ville komme til nirvana.
De kommer.
Keck!
Herregud!
Å, Herregud!
Jeg sprengte av meg baken!
- Det er i orden. Det er i orden. - Jeg sprengte av meg baken!
Ligg ned!
For et jævla rekruttriks!
- Ta det rolig. Ta det med ro. - Jeg trakk ut splinten!
Skriv til kona mi. Jeg vil at hun skal vite at jeg døde som en mann.
Ingen trenger å skrive til henne. Du klarer deg.
- lkke kødd med meg! - Ligg ned!
Hei, hei.
Har jeg leire i ansiktet?
Tørk det av. Få det av.
Nei!
Jeg skal skrive til henne. Det lover jeg.
Ta feltflaska mi. Det er noe vann igjen i den.
Det var til det beste.
Alt er ødelagt der nede.
Jeg kan ikke pule mer.
Jøss... Hvor er jeg?
Hvor er jeg?
Det skal gå bra med deg.
Selv om du dør, så sviktet du ikke brødrene dine.
Hvis du ikke hadde kastet deg mot den vollen, så ville vi blitt drept alle sammen.
Jeg fryser.
Jeg... fryser.
Skal du skrive til kona hans?
Nei, faen heller.
Jeg kjente ikke kona hans.
Det er jobben til kompani-kommandøren. Er du gal? Jeg er ikke noe god til å skrive.
Du sa du skulle gjøre det.
Jeg sier hva som helst til dem når de er sånn som det.
Noen burde gjøre det.
Vel, da kan du skrive til henne. Ja, du kan skrive til henne.
Hva er i veien, Jim?
Det er ikke noe noen kan gjøre for ham. Han dør før vi får ham til kirurg.
- Da kan jeg ikke be deg om å gå ut der. - Kanskje jeg skal gi ham noe morfin?
- Vil det holde ham rolig? - lkke lenge, men jeg kan gi ham to.
Og kanskje jeg skal etterlate tre eller fire til ham selv?
Kan du ikke gi ham alle på en gang?
Det er slik dere ender.
Det er alt som er for oss. Det er oss, det er oss.
Jeg mistet alle tolv. Jeg mistet alle tolv.
Alle tolv.
Det er galskap der oppe.
Jeg viste dem hva de skulle gjøre, jeg viste dem hvor de skulle gå, og jeg ga dem et dytt.
- Noen må hjelpe! - Jeg kjenner deg. Jeg kjenner deg, sersjant.
Det er galskap. Jeg vet ikke hvem som er i ledelsen her, men ikke la ham gå.
Jeg stikker. Jeg stikker.
Jeg stikker. Greit, beveg dere. Gå, gå, gå, gå. Gå, gå!
Jeg beveger meg. Jeg beveger meg nå.
Ikke rør. Ikke rør. Ikke se på meg. Ikke rør. Ok, jeg stikker.
Greit. Greit.
Kan noen hjelpe meg?
Hjelp meg!
Du må være rolig. Jeg kom for å hjelpe deg, Tella.
- Ok. Ro deg ned. - Faen ta deg!
Jeg dør! Jeg dør, sersjant!
Ok. Vel, faen ta, kan du gjøre det mere rolig!
- Hvordan skal du få meg ut? - Jeg skal ta deg tilbake.
- Kom igjen. - Nei!
Legg meg ned! Legg meg ned!
La meg være... La meg være alene.
Vær så snill, la meg være.
Gi meg mer. Gi meg mer.
Her, Tella.
Hadet... Hadet.
Hadet, gutt.
Hadet, sersjant. Hadet.
Heldigvis, Jim, så avhenger ikke kompaniets skjebne av en mann.
Sersjant, jeg så alt i kikkerten.
Jeg skal nevne deg i rapporten i morgen, og anbefale deg til tapperhetsmedalje.
- Det er den modigste tingen... - Kaptein,
hvis du sier en ting til for å takke meg, så skal jeg gi deg en på tygga.
Du nevner meg i den jævla rapporten, og jeg sier opp så snart...
Og etterlate deg der til å lede denne lite funksjonelle avdelingen alene.
Er det forstått?
Eiendom! Hele jævla greia handler om eiendom.
Hva er i veien med deg, Staros? De mennene burde få forsterkninger med en gang!
Hva er det du gjør? Jeg kan ikke se dem i kikkerten.
De ligger bak den avsatsen!
De burde være rundt og fjerne de maskingeværene! Over!
Jeg tror ikke du skjønner hva som skjer, sir.
Vi har... mange skadde.
Vi hadde en mann... Innvollene hans ble skutt ut ute i skråningene, sir. Forårsaket mye uro.
Fint, fint. Nå, hva med forsterkninger? Over.
Jeg har to... to skvadroner til...
Første tropp kan jeg sende opp, sir. Over.
Hva i helvete mener du med to skvadroner?
Faen ta deg, Staros! Når jeg sier forsterkninger,
faen ta, så mener jeg det! Send alle du har, og gjør det nå!
Din første tropp også. Jeg ser de ligger der uten å gjøre en dritt.
Send en mann til dem med ordre om å angripe, og flytt dem til flanken ved åsryggen.
Og så få den andre troppen over åsen!
Få dem til å presse på senteret! Gå rett opp den jævla åsen!
Angrip dem med en gang!
Herregud, Staros! Må jeg lære deg opp i infanteri-taktikker
mens mennene dine får bakendene sine skutt av?
Oberst, jeg tror ikke du forstår hva som skjer her.
Mitt kompani kan ikke ta den posisjonen alene, sir.
Japsene står for sterkt. De har for mye skuddkraft.
Oberst, det er en bunkers der oppe.
Vi kan ikke se den, og den... Den river mennene mine i filler, sir!
Jeg ber om tillatelse til å rekognosere rundt
til høyre for Ås 210. Jeg tror hele posisjonen, sir,
kan bli omgått med en styrkemanøver der.
- Nei! Faen ta, nei! - Kan kanskje redde liv!
Det blir ingen bevegelse ut for å omgå noe.
Hør her, Staros. Du skal ikke ta mennene dine
rundt i jungelen for å unngå en kamp!
Hører du meg, Staros? Jeg vil at du skal angripe nå med alle menn du kan avse!
Nå, angrip, Staros! Det er en direkte ordre!
Sir, jeg må si deg at jeg nekter å adlyde din ordre.
- Der er det, rett der. Ser du det? - Jeg ser det ikke.
Dette er ikke din feil, Jim. Han beordrer deg til det.
Jeg ber om tillatelse til rekognoseringsrunde til høyre.
Klokken, sir... er 13.21 og 25 sekunder.
Jeg har to vitner her. Jeg ber om at du gjør det samme med vitner der. Over.
Staros, ikke prøv deg på denne advokat-dritten med meg!
Jeg vet at du er advokat! Dette er ikke en rettssal!
Dette er en krig. Dette er etjævla slag!
Nå vil jeg ha det frontalangrepet. Jeg gjentar min ordre. Over.
Oberst, jeg nekter å ta mennene mine opp der på frontalangrep.
Det er selvmord, sir.
Jeg har levd med disse mennene i to år, og jeg vil ikke beordre dem i døden. Over.
Dette er en veldig viktig beslutning, Staros.
Men hvis du føler så sterkt på det, så har du kanskje en grunn, så jeg kommer ned.
Gå og ta en kikk.
Jeg tilbakekaller ikke min ordre til deg, sønn,
men hvis jeg ser formildende omstendigheter når jeg kommer dit, så vurderer jeg dem.
I mellomtiden vil jeg at dere skal vente inntil jeg kommer.
Og få de mennene på åsryggen til å bevege seg! Ut.
Et sted er like godt som et annet, menn.
Det er ingen steder å gjemme seg.
Bare ta det rolig. Ta det rolig. Ta det rolig.
Hvor er... Hvor er Fife?
Fife? Han er her. Fife.
Hold hånden min, Fife.
Hold hånden min.
Jeg har den.
Jeg er døende, Fife.
Å, kaptein...
Innestengt i et gravkammer.
Kan ikke løfte lokket av.
Spilte en rolle jeg aldri forestilte meg.
Få på deg den skjorta, soldat! Dette er ikke en badestrand!
Ta den på med en gang.
Hva sikter du på, sønn? La oss ta de jævlene!
Kom dere opp!
Hvorfor ligger dere der nede hvor dere ikke kan se en jævla ting?
Observerer, sir. Sendte akkurat første tropp over mot åsen.
- Hvor mange ble truffet denne gang? - lngen, sir.
Ingen? Ikke en?
Høres ikke ut som situasjonen du beskrev for meg over lydlederen.
Vel, det er det ikke. Situasjonen har forandret seg de siste fem minuttene, sir.
Kaptein, nå hører du på meg.
Vi går over der, og tar alle med oss.
Har du noen flere klager eller innvendinger?
- Nei, sir. Ikke nå. - Greit! Vi skal gjøre ting på min måte!
Min måte! Forstår du det, kaptein?
Vi tar alle over til den avsatsen! Vi kan kanskje ta åsryggen ved nattens frembrudd!
Jeg tror ikke fienden på åsryggen har blitt særlig redusert.
Vis meg hvordan jeg skal se ting slik du gjør det.
Vi er bare dritt. Vi er bare dritt.
Vi kommer til å bli drept hvis vi blir her.
Bell, ta seks menn
og gå og se hva som er der oppe.
Og vi skal dekke deg så godt vi kan her nede fra.
Ok.
Dere karer kan bli her. Ok?
Jeg går alene.
Kom ut.
Kom ut hvorjeg er.
Det var en... Det var en...
Det var en bunkers der oppe.
Det er fem geværer.
Den befestede stillingen der oppe, et sted rundt de steinene,
er nøkkelen til å ta denne åsryggen.
Bell her har helt rett.
Fra den knausen kan de brune brødrene dekke hele området
foran denne posisjonen i 1000 m. De har etterlatt denne avsatsen ubevoktet.
Nå, for faen, det er en feil. Det er en helvetes feil.
Vi må dra fordel av det før de ser feilen sin.
Greit, greit! Jeg vet dere er utslitte,
og vi har hatt et helvetes slit med å få vann opp her.
Jeg er lei for det. Jeg ber om unnskyldning til dere alle.
Men hvis vi kan redusere denne bunkersen i morgen, så tror jeg vi kan ta denne åsryggen.
Så jeg ber om frivillige.
Gå tilbake opp dit og få dem ut.
Sir?
Jeg vil gjerne tilbake opp
- og lede veien tilbake for en gruppe. - Fint.
- Jeg kan gå, sir. - Du.
Greit.
- Jeg vil gjerne lede gruppen, oberst. - I orden, John. Jeg håpet du skulle si det.
- Du har kommandoen. - Jeg skal gå, sir.
- Sir? - Du.
Greit, menn. Det er nok. Syv er nok. Samle dere.
Jeg vet ikke om du aner hvor viktig denne operasjonen er, Staros.
Når posisjonen vår er sikret, så kan vi få inn bombeflyene.
Det betyr luftstyrker 1500 km i hver retning.
Guadalcanal kan bli krigens vendepunkt.
- Det vil koste liv. Er det det som plager deg? - Nei, sir.
Jeg forklarte deg viktigheten av dette målet.
Hvor mange menn synes du det er verdt? Hvor mange liv?
Jeg vet ikke, sir.
Er du rede til å ofre livene til noen av mennene i dette felttoget?
Hvor mange? Ett? To?
Tyve?
Liv vil gå tapt i ditt kompani, kaptein.
Og hvis du ikke har mage til det, så la meg vite det nå.
Nei, sir. Du har rett... om alt du sa.
Fint, fint.
Det var alt, kaptein.
En ting til, Staros.
Det er aldri nødvendig for deg å fortelle meg at jeg har rett.
Aldri.
Vi antar det.
Tre av.
Jeg synes synd på deg, gutt.
- Ja? - Ja, litt.
Denne militærstyrken kommer til å drepe deg.
Hvis du var lur, så ville du passe på deg selv. Det er ikke noe du kan gjøre for noen andre.
Du bare løper inn i et brennende hus der ingen kan bli reddet.
Hva slags forskjell tror du det gjør? En enkelt mann i all denne galskapen.
Hvis du dør, så er det for ingenting.
Det er ikke en annen verden der ute hvor alt er ok.
Det er bare denne.
Bare denne klippen.
Gå på! Kom igjen, kom igjen.
Hvem bestemmer hvem det er som skal få leve?
Hvem bestemmer hvem som skal dø?
Dette er forgjeves!
Se på meg! Jeg står rett opp, og ikke en kule.
Ikke ett skudd!
Hvorfor?
Hvorfor måtte alle sammen dø?
Jeg kan stå her. Jeg kan stå rett opp, og ikke noe skjer med meg!
Vi.
Vi sammen.
Ett vesen.
Renner sammen som vann,
inntil jeg ikke vet hva som er deg og hva som er meg.
Jeg drikker deg.
Nå.
Du er livet mitt.
Min guide.
John, jeg er bak deg. Hvis du vil bryte gjennom, så kommer vi etter.
Vi angriper på ditt plystresignal.
Greit, la oss gå, menn. Gå og ta dem.
Ok.
Ligg nede, bak denne avsatsen,
og jeg skal ringe ned koordineringene ovenfra.
Når 81mm har bombardert den knausen... så mye som mulig,
skal vi krype ut langs den store steinen for å dekke oss,
og så ta dem fra høyre flanke.
Ok?
Ok. Ok.
Azimuth 1470... fra Easy Roger 7.
100 venstre, legg på 200.
Uncle Baker 1, artilleriangrep.
Azimuth 1470 fra Easy Roger 7.
Venstre 100, legg på 200.
Maskingevær. Vil justere. Over.
Forstått. 1470 fra Easy Roger 7.
Venstre 25, fremover 50!
Venstre 25, Uncle Baker 1.
Venstre 25, fremover 50.
Åpne ild for effekt. Over.
Greit, Uncle Baker 1.
Kom igjen!
Ok, vi fortsetter opp åsen til høyre.
Ingen åpner ild eller kaster granater før jeg gir signal.
Ok, la oss gjøre det.
Er han ok? Er alt i orden med ham?
Hva skal vi gjøre? Kan ikke ta ham med oss.
- Nei, vi kan ikke etterlate ham her. - Han er fra din tropp. Du kan bli med ham.
Vi kan etterlate ham og plukke ham opp på veien tilbake... Hvis han fremdeles lever.
- Er han død? - lkke ennå.
Dale, bli med ham! Dekk flanken din! Beveg deg!
Bak deg!
Vi kan ikke bevege oss!
Skyt tilbake!
Gå!
Pass dere.
Klart!
Kom igjen. Ut.
Kom igjen.
Tror dere at dere er soldater?
Din dritt!
Drittsekk!
I orden?
Jeg skjøt en mann.
Det stinker rundt her.
- Alle disse døde menneskene. - Ta en sigarett opp i nesa.
Se de beveger seg!
Vi har fått dem til å flykte!
Bra, John. Da de så du gjorde det angrepet og vant,
satte du hjertene tilbake i dem.
- Hei, hei! - lkke gjør det, soldat.
Ta deg av de andre. G-2 vil ha dem. Det kommer noen om ikke så lenge.
Vi har kastet bort nok tid her. La oss stikke.
Sir, jeg har noen anbefalinger for dekoreringer.
Ja. Vi skal få det vi kan ut av dem senere.
Jeg vil at du også skal vite at jeg anbefaler deg til noe, John.
Kanskje den store.
- Takk, sir, men jeg føler ikke... - Jo, det gjør du, John.
Å skaffe den til deg vil være problemet!
Men, faen heller, det ville vært stort for bataljonen og regimentet hvis du fikk den.
Vi får komme oss av gårde.
Vi må forlenge linjene våre, finne igjen de andre kompaniene, og presse på til toppen.
Vil du ta kommandoen over Baker-kompaniet?
Selvfølgelig.
Sir, jeg mener ikke å være umandig, men det gjelder vannet. Hvis vi ikke får vann...
Ikke bekymre deg om vann.
John, jeg vil ikke at noe skal ødelegge dette angrepet vårt, nå som vi har sjansen.
Vi får vann om... et par timer.
Jeg har ordnet det.
Vi kan ikke bare stoppe nå, for faen, og vente på det.
Nei, sir.
Det stemmer.
Og hvis noen av mennene... svimer av, da får de bare gjøre det.
Greit.
De kan...
- De kan dø av det. - De kan dø av fiendens ild også!
Det er tøffe gutter.
Kom igjen, menn, la oss gå! Dere ser mange flere der vi skal!
Skal vi gå opp denne åsen, eller ikke?
John, jeg er overbevist om at den japanske posisjonen kan brytes nå.
Hvis vi bare fortsetter så får vi denne åsen innen solnedgang.
Ser du disse mennenes ånd? Ser du den nye ånden?
Jeg vil trekke nytte av det før noe skjer som kan svekke styrken deres.
Å få denne bataljonen avløst etter et nederlag,
eller å få den forsterket av reservetropper,
hvis vi måtte stanse før vi nådde toppen...
Herregud, det er mye mer enn jeg fikser!
Jeg har ventet på dette hele livet.
Jeg har jobbet, slavet, tatt... mengder av dritt for å få denne muligheten!
Og jeg akter ikke å gi opp nå.
Du vet ikke hva det føles som å bli forbigått.
Jeg mener, du er ung. Du kommer rett fra akademiet.
Du har fått din krig! På 15 år, så er dette min første krig!
John, en dag vil du forstå.
Du er som en sønn for meg, John.
Vet du hva sønnen min driver med?
Han selger agn.
Du har gjort litt av en jobb, John.
Jeg skal forsikre meg om at du får alt, alt du fortjener.
Takk skal du ha, sir.
Herre...
Faen ta! Jeg vil ha tre løpegutter!
Skaff meg tre løpegutter!
Gå tilbake for å hente vann.
Og kom tilbake hit med det så snart dere kan!
Vi angriper om en time! Vi gir dem inn med det vi har.
Vi tar den helt ut! Ingenting skal stoppe oss.
Du kan se fienden når natten kommer!
Har du sett mange døde mennesker?
Massevis.
De er ikke noe mer forskjellige enn døde hunder,
når du først blir vant til ideen.
De er kjøtt.
Er du rettferdig? Snill?
Avhenger selvtilliten din av dette?
Er du elsket av alle?
Vit at jeg var det også.
Tror du at din lidelse vil bli mindre fordi du elsket godhet?
Sannhet?
Ned på bakken! Ned! Ned!
Ned. Bli der.
Ned på bakken! Ned på bakken!
Nå!
Denne enorme ondskapen.
Hvor kommer den fra?
Hvordan stjal den seg inn i verden?
Hvilket frø, hvilken rot vokste den fra?
Hvem gjør dette?
Hvem er det som dreper oss?
Robber oss for liv og lys.
Spotter oss med synet av det vi kunne kjent.
Er vår undergang bra for planeten?
Hjelper det gresset å gro eller solen å skinne?
Er dette mørket i deg også?
Har du kommet gjennom denne natten?
Jeg skal sette tennene mine i leveren din.
Du er døende.
Ser du de fuglene der oppe?
Vet du at de spiser deg rå?
Dit du skal, kommer du ikke tilbake fra.
Hva er du for meg?
Ikke noe.
Ta plass her.
Staros, jeg avløser deg fra din kommando.
Løytnant Band vil ta over for deg.
Jeg har allerede fortalt ham det.
Det er vanskelig å gjøre.
En vanskelig beslutning å ta.
Jeg tror ikke du er tøff nok.
Du er for myk. Du er for bløthjertet. Du er ikke sterk nok.
Det er min beslutning å ta. Jeg har alt tatt den.
Jeg liker ikke å se mine menn bli drept, sir.
Har du noensinne hatt noen døende i armene dine, sir?
Har du?
Jeg ser ingen grunn til å gjøre en skandale ut av dette.
Jeg vil ikke ha det i journalen til bataljonen. Det er ingen grunn for at du skal ha det i din.
Det har ikke noe med feighet eller ineffektivitet å gjøre.
Se på denne jungelen.
Se på de vinrankene, måten de slynger seg rundt trærne på, og svelger alt.
Naturen er ond, Staros.
Jeg skal la deg søke om omplassering til rettsavdelingen
på helsegrunnlag.
Du er advokat.
- Har du hatt malaria ennå? - Nei, det har jeg ikke.
Spiller ingen rolle. Jeg kan fikse det.
Uansett, du kommer sannsynligvis til å få det.
Jeg anbefaler deg også til hedersmedaljen.
Og jeg skal anbefale det på en slik måte, at det definitivt ikke blir nektet deg.
Kan like gjerne få krigsdekorasjon også.
Hvorfor?
På grunn av det skrubbet i ansiktet ditt og de kuttene på hendene dine.
Hør på meg, Staros.
Jeg tror det er best for deg å dra tilbake med den neste puljen med sårede og fanger.
Det er ikke bra for deg å fortsette å være her.
Jo mere tyst vi holder om dette, jo bedre er det for alle.
Dette er fra oberst Tall.
"Vår seier gir oss de største grunner for stolthet."
"Det vil være en milepæl i slaget om Guadalcanal."
"l morgen vil avdelingskommandøren komme for å inspisere linjen."
"Etter inspeksjonen skal vi bli avløst av en bataljon fra avdelingens reserveregiment."
"Jeg har sikret bataljonene en ukes hvile borte fra kamplinjen."
Det er alt.
Timer som måneder.
Dager som år.
Gikk inn i den gyldne tidsalder.
Sto ved kysten til den nye verdenen.
Jeg skulle gjerne kommet for å besøke dere,
men...
Jeg hadde lyst til å være alene, dere skjønner?
Ja?
Vi ville takke deg, sir.
For å be oss gjøre den formasjonen med flanken.
For å passe på oss.
Holde oss sammen.
Vi er alle lei for at du må dra.
Vi føler at du ble behandlet dårlig.
Vel, jeg er ikke sikker på at dere har rett.
Det verste er...
å ikke vite om det du gjør er bra.
Det er det som er ille.
Men det spiller ingen rolle. Jeg bryr meg ikke.
Jeg er glad for å dra.
Jeg er glad.
- Det er fremdeles tid. Vi kunne klage. - For hva?
Hva godt skulle det gjøre?
Uansett, jeg vil dra.
La det være. La det ligge.
Hva betyr det, sir?
Det betyr. "Dere har vært som sønner for meg."
Dere er mine sønner.
Mine kjære sønner.
Dere lever inne i meg nå.
Jeg bærer på dere hvorjeg enn går.
Ingenting kan la dere glemme det.
Hver gang starter man på nytt.
Krig gjør ikke menn noblere.
Det gjør dem til hunder.
Forgifter sjelen.
Min kjære kone,
man får noe revet ut av sitt indre ved alt dette blodet, skitten og bråket.
Jeg vil forbli uforanderlig for deg.
Jeg vil komme tilbake til deg som den mannen jeg var før.
Hvordan kommer vi til de andre kystene?
Til de blå åsene.
Kjærlighet.
Hvor kommer det fra?
Hvem tente denne flammen i oss?
Ingen krig kan slukke den,
nedkjempe den.
Jeg var en fange.
Du satte meg fri.
Uansett hvor mye opplæring dere fikk,
hvor forsiktige dere er,
det er et spørsmål om flaks om dere blir drept eller ikke.
Spiller ingen rolle hvem dere er, eller hvor tøff du er som mann.
Hvis du er på feil sted til feil tid, så dør du.
Jeg ser på den gutten dø,
og jeg føler ingenting.
Jeg bryr meg ikke om noe lenger.
Høres lykksalig ut.
Jeg har ikke den følelsen ennå.
Den nummenheten.
Ikke som resten av dere karer.
Kanskje fordi jeg visste hva jeg skulle vente meg.
Kanskje jeg bare var nediset allerede.
Jeg har ikke rørt en annen kvinne siden jeg ble innkalt.
Eller snakket med en.
Jeg vil ikke...
Jeg vil ikke føle begjæret.
Greit. Abrahams!
Abrahams. Nå begynner du.
Stack! Hvor er Stack?
Hent ham ut.
Bell?
Bell!
Ett til til Bell. Ett til til Bell.
Kjære Jack.
Jeg har møtt en kaptein fra luftforsvaret. Jeg har blitt forelsket i ham.
Jeg vil skille meg for å gifte meg med ham.
Jeg vet at du kan si nei, men jeg spør allikevel.
Utfra minnene om det vi hadde sammen,
tilgi meg.
Det ble bare for ensomt, Jack.
Vi møtes igjen en dag.
Mennesker som har vært så nærme som oss, vil alltid møtes igjen.
Jeg har ingen rett til å snakke til deg på denne måten.
Jeg kan ikke stanse meg selv.
Gammel vane er vond å vende.
Å, min venn i alle de skinnende årene.
Hjelp meg å forlate deg!
Hva heter du?
Vi var en familie.
Hvordan gikk det i knas?
Slik at vi nå er vendt mot hverandre.
Hver står i den andres lys.
Hvordan mistet vi det gode som ble gitt oss?
Lot det skli bort?
Kastet det bort.
Hva hindrer oss i å rekke ut hånden?
Ta på æren?
Jeg hadde drept deg, Witt, hvis du var en japse.
For lenge siden.
Etterlot de deg her?
Jepp.
Jeg sinket dem.
Gjør ikke meg noe, egentlig.
Legen utstyrte meg bra.
Jeg fikk mer enn nok ammunisjon.
Noen kommer for å hente meg til slutt.
- De tok deg skikkelig. - Rett i kneet.
Ja.
Jeg er ute av denne krigen for godt, Witt.
- Hva gjør du her nede? - Jeg bare, du vet,
Jeg er på vei tilbake til kompaniet.
Ja.
Vel, hils så mye til gutta.
Du kan bli med meg hvis du vil.
Jeg skal hjelpe deg.
Nei, det er deilig og rolig.
Fredfullt her oppe.
Jeg ville sinke deg. Det kommer noen til slutt.
Jeg skal minne dem på det.
Ok.
Hei, Witt.
Hvem lager du trøbbel for i dag?
Hva mener du?
Vel, er det ikke det du liker å gjøre?
Går til venstre når jeg ber deg gå til høyre?
Hvorfor lager du så mye trøbbel, Witt?
Du bryr deg om meg, ikke sant, sersjant?
Jeg har alltid følt at du gjorde det.
Hvorfor fremstiller du alltid deg selv som en klippe?
En dag kan jeg komme opp og snakke med deg,
men neste dag er det som om vi aldri har møttes.
Ensomt hus nå.
Er du ensom noen ganger?
Bare sammen med mennesker.
Tror du fremdeles på vakkert lys?
Hvordan gjør du det?
Du er en magiker for meg.
Jeg ser fremdeles en gnist i deg.
En mann ser på en døende fugl og tror det ikke er noe annet enn ubesvart smerte.
Men døden har det siste ordet.
Den ler mot ham.
En annen mann ser den samme fuglen,
og føler æren.
Føler at noe smiler mot ham.
Vi må komme oss bort herfra med en gang.
- Kan du forklare til hovedkvarteret? - Nei.
Vet de hvor vi er? For vi er som levende blinker her.
Vel, jeg tror det er opp til meg å bedømme, sersjant.
Jeg tror vi bare må sende noen for å finne ut hvor nærme de er. Ok?
Det er lett.
Hei, Weld... Få hovedkvarteret på det.
Ilden kommer nærmere, sir.
Linjen er brutt!
Vi trenger noen der ute for å se hvor linjen er brutt.
Og vi må finne ut hvor nærme de er.
Kom igjen.
Ok. Ok.
Hei, du.
Du får gå.
Du går, Fife.
Coombs. Du går også.
Kom igjen!
Jeg skal gå. Jeg vil at du skal vite at jeg synes hele greia er en dårlig ide.
Hvis de kommer tungt mot oss, løytnant, så går posisjonen vår til helvete.
Du må ikke gå. Andre frivillige vil melde seg.
Nei, jeg vil gå, sir. I tilfelle noe dårlig skjer, så vil jeg være der.
Greit. Du blir ved elven.
Den jungelen er for tett. Og vær veldig forsiktig.
Det skal jeg.
Lykke til, Witt.
Er du ok, Fife?
En forsterkningsbataljon.
Vi må gå tilbake.
Fortell det til løytnanten.
Kom igjen.
Jeg er truffet!
En av oss må stå her og holde dem unna.
Det skal gå bra.
Min venn her har ikke lenge igjen,
så... gå du.
Du kan gå.
Witt!
De kommer.
Jeg må stikke. Jeg vil ikke at du skal være redd.
Bare gjem deg her til du hører skuddveksling, så dytter du deg ned elven.
Nei.
- Hvor er Coombs? - Gå tilbake. De kommer.
Gå tilbake.
Hvor er Witt? Fife, hvor er Witt?
Fife, hvor er Witt?
Fife. Fife, hvor er Witt?
Amerika.
Hvor er gnisten din nå?
Jeg vet at dere menn har laget og drukket det jævla brennevinet.
Det er i orden for meg.
Alt er en løgn.
Enhver mann i min avdeling kan bli så full han vil hver kveld.
Alt du hører og ser.
Så lenge han er i stand til å gjøre revelje og utføre ethvert oppdrag som blir gitt.
Hvis han ikke kan gjøre det, så får han problemer med meg.
- Så mye å spy ut. - Jeg tenker på meg selv som en familiemann,
og det er det vi alle er her, enten vi liker det eller ikke.
Vi er en familie.
Jeg er faren.
Antar det gjør sersjant Welsh her til moren.
De bare kommer hele tiden, den ene etter den andre.
Det gjør dere til barna i denne familien.
En familie kan bare ha ett overhode, og det er faren.
Faren er overhodet, moren driver den. Det er slik det skal fungere her.
- Hvis noen vil snakke med meg om noe, - Dere er i en boks.
- hva som helst, - En boks som beveger seg.
så er jeg tilgjengelig.
Denne krigen vil ikke være over til neste jul.
Det kommer til å ta lang tid før vi kommer hjem...
De vil se deg død.
Eller i løgnen sin?
Det er bare en ting en mann kan gjøre.
Å finne noe som er hans.
Lage en øy til seg selv.
Hvis jeg aldri møter deg i dette livet,
Ia meg kjenne mangelen.
Et blikk fra dine øyne, og mitt liv vil være ditt.
Noe jeg kan komme tilbake til. Et slags fundament.
Jeg mener, jeg vet ikke hva dine planer er, men...
Jeg er bestemt nå. Jeg har vært gjennom dette i tykt og tynt.
Jeg er kanskje ung, men jeg har levd et langt liv.
Jeg er klar for å begynne å leve det ordentlig.
Faren min pleide alltid å si at det ville bli mye verre før det begynte å bli bedre.
Du vet, livet skal ikke være så hardt når du er ung.
Vel, jeg regner med at det verste er over etter dette.
Det er på tide at ting går bedre. Det er det jeg vil.
Det er det som skal skje.
Jeg blir eldre nå.
Ikke gammel i det hele tatt, men eldre.
Hvor er det vi var sammen?
Hvem var du som jeg levde med?
Gikk med?
Broren.
Vennen.
Mørke til lys.
Stridigheter fra kjærlighet.
Er de en ånds arbeid?
Trekkene fra det samme ansiktet?
Å, min sjel,
Ia meg være i deg nå.
Se ut gjennom mine øyne.
Se ut på de tingene du lagde.
Alle tingene skinner.